En særlig velkomst til jer alle i aften.
Jeg håber, at I, der er langt væk hjemmefra-
ikke er alt for kede af det.
Er der noget, jeg kan gøre, vil jeg gøre det.
- Tag bare et stykke pølse til. - Åh, tak. Kun et lille stykke.
Tænk, at jeg sidder så tæt på dig. Alle mine venner elsker din stil.
- Hvorfor blev du arresteret? - Min kæreste er i modstandsbevægelsen.
Jeg elsker ham.
Han hedder Maurice.
Han går på tandlægeskolen.
Min hedder Robert. Han er advokat.
Åh, blond, han er flot. Jeg elsker blonde mænd.
- Mme. Fénelon, din musik er Paris' sjæl. - Ja.
Tak.
Nogen siger, de tog os, fordi vi er jøder. Er du det?
- Halvt. - Det er jeg også.
- Det har nu aldrig betydet noget for mig. - Heller ikke for mig.
- Du bør ikke spise så meget. - Jeg kan ikke lade være.
Jeg har spist konstant, siden jeg kom jeg fængsel.
- Kan du se, hvilken retning vi kører i? - Mod nord.
Vi skal måske til München. De mangler arbejdere på gårdene der.
München?
Jeg ved ikke, om jeg kan arbejde på en gård.
- Har du aldrig arbejdet? - Nej, jeg har kun gået i skole.
Hold tændstikken, hr.
Er den ændret?
- Vi kører mod øst. - -Øst?
Det kan ikke vise rigtigt, som vi rumler omkring.
Har du noget imod, at vi bliver sammen?
- Hvor gammel er du? - Tyve.
Virkelig? Du virker så ung.
Jeg må finde spanden.
Se dig for.
Lad være med at skubbe.
Jeg skal hen til spanden.
Det er en skændsel.
Tak.
Der er ingen, der kigger.
Det var ikke din skyld.
Åbn døren!
Frue, frue, Deres mand.
Luk døren op!
Der er en død mand herinde. Åbn døren!
Er det her, vi får vores ting tilbage?
Hvad sagde du?
- Får vi vores ting tilbage her? - Tag din frakke af.
Tag jeres tøj af.
Tag jeres tøj af!
- Må hun beholde sit hår? - Kun jøder bliver barberet
Hvordan ser jeg ud, jøderotte?
Jeg er ikke jøderotte, jeg er franskmand.
Hvem gav dig lov til at tale?
Hvor er dem, vi kom med? Dem i lastbilerne fra Røde Kors?
Se…
De bliver "stegt".
Mariane, hør på mig.
Hold op med det.
Hvorfor gør de det?
Hvad får de ud af det?
Hvad er formålet?
Min kæreste sagde, det var for farligt for mig at gå ind i modstandsbevægelsen.
Var det derfor, du lod være?
Jeg var været i modstandsbevægelsen længe.
Der er en død kvinde her.
Jeg tror, at formålet er at huske det hele.
Jeg fortæller dig en historie.
Der var engang en prins, der hed John-
og han var meget forfængelig.
Og han giftede sig med prinsesse Couchonet, som var meget smuk.
En dag sagde prinsen til hende:
Min kære, vi må lave børn.
Så…
De fik seks sønner og fem døtre…
Hver søn havde en hest-
og hver datter havde en ko.
Og da de voksede op…
…levede de lykkeligt til deres dages ende.
Kan nogen her synge Madame Butterfly?
Det… det kan hun.
Kom med hende.
Jeg hedder Etalina, jeg så dig optræde i Paris på min 17 års fødselsdag.
Jeg spiller selv professionelt nu. Michou her genkendte dig.
Jeg tiggede vores kapo om lade dig komme til optagelsesprøve.
Til hvad?
Til vores orkester.
Laura, Laura, kom og mød Fania Fénelon.
Hun er en af vores bedste musikere. Hun kan spille Brahms-soloer.
Det er en ære at møde dig.
- Har I en dirigent? - Ja, Mme. Alma Rosé.
Gustav Mahler var hendes onkel.
- Et fantastisk talent. - Men ikke et varmt hjerte, pas på.
Er du Mille. Fénelon?
Ja, madame.
Spiller du klaver?
Ja, madame.
Lad mig høre noget fra Madame Butterfly.
Optager du hende?
Ja, Lagerführerin, hun er meget god.
Hun er pragtfuld.
Kender du noget tysk musik?
Ja.
Jag er Lagerführerin Maria Amanda.
Øverstbefalende for kvinderne i lejren.
Jeg…
…glemte at fortælle Mme. Rosé, at…
…Jeg ikke kan takke ja til at være med i orkesteret.
Medmindre min veninde…
…6W62 også kan komme med i orkesteret.
Hun har en smuk stemme.
Hun er i barak B.
Med mindre…
…hun kan være med…
…må jeg desværre afslå.
Få dem vasket og send dem hen til mig i depotet.
Ja, frøken Lagerführerin.
Hvilken størrelse?
- Størrelse ni, Frau Lagerführerin. - Ni.
Find slidte støvler.
- Vi har ikke… - Find dem!
De skal være slidte og behagelige af hensyn til din stemme.
Fortsæt.
Sid ned.
Fra begyndelsen.
Hvorfor så højt?
Det er ikke bigbandmusik. Vi spiller ikke mod vinden.
Hvorfor kan I ikke følge mine instrukser?
Musik er menneskehedens helligste aktivitet.
I skal yde jeres bedste dag og nat. I skal lytte til jer selv.
I skal være villige til at forbedre jer!
I kan ikke bare gentage de samme dumme fejl.
Stå rør, filharmonikere.
Du har vist gjort hende vred.
Du er så god, så nu kan hun høre, hvordan vi virkelig lyder.
Det var en smule højt.
Hun må lære stykket, ellers er hun færdig.
Og du gør det kun værre.
Jeg har kun studeret musik i seks måneder.
Det kan være dit livs klogeste seks måneder.
Men det er ikke kun dem. Maestro er selv skyld i problemet.
Vi startede med at spille for fangerne, når de gik på arbejde.
Så blev Alma ambitiøs. Pludselig spillede vi Bach, Brahms-
og koncerter for officererne.
- Og nu er vi så i problemer. - Får vi snart noget at spise?
Der kommer snart noget hundeæde.
Hvilke problemer?
De høje herrer er ikke længere tilfreds med at høre de samme tre numre.
Vi har ikke andre orkestreringer.
Ingen har skrevet musik til et ensemble som vores.
Orkestrerer du?
Vi har spillet den samme koncert så tit…
Fania, du kan orkestrere, og så kan de spille alt muligt.
Ja, det kan jeg faktisk.
Ja. Godt nok ikke professionelt, men…
Det må vi fortælle Madame.
Ja.
Vi tænkte, at du gerne ville vide, at Fania kan orkestrere.
Lad os være alene.
- Sig sandheden, Fania. - Ja, jeg kan gøre det.
Har du studeret det?
Ja, på konservatoriet i Paris.
Hvor heldigt!
Hvor er det heldigt, at vi har dig, Fania.
Der har været et stort pres på mig.
Det hører jeg.
Kan du starte med… Jeg har et pianopartitur fra "Carmen".
Ja, det kan jeg godt.
Eller noget tysk. Noget af von Suppé, måske.
Jeg ved det, men de vil høre alt af von Suppé.
Og vi må prøve at gøre dem glade, Fania.
Jeg synes, det er elementært.
Jeg foretrækker at tro, at jeg redder livet, frem for at behage SS.
Følger det ene ikke det andet?
Du begynder med det samme.
Jeg skal bruge nogen til at kopiere partierne og noget nodepapir.
- Nodepapir er umuligt at få. - Kan du ikke bede om noget?
Der er krig, kære.
Kom, vi finder noget papir. I kan selv tegne linjerne.
Hvad så?
Fania…
Jeg er uddannet til at stræbe efter perfektion. Det kan ikke ændres.
Jeg kan ikke kritisere dig, da jeg også selv vil behage.
Præcis. Men vi er kunstnere.
Det kan vi ikke lave om på.
Der er ikke noget at skamme sig over.
Prøv at fremskynde arbejdet.
Man ved aldrig, hvor man har dem.
Vær hurtig, Fania.
Ja.
Og nu, mine damer og herrer-
med jeres tilladelse, lidt populærmusik fremført af vores nyeste medlem.
Hvorfor stjæler du, når du ved, jeg ikke kan døje margarine?
Jeg sagde, du skulle tage det.
Du er ikke et lille barn. Hvornår affinder du dig med din situation?
Der sker ikke noget fantastisk. Det her sted er bedre end de fleste…
Du må ikke råbe ad mig.
Du skal have mere end andre. Hvis det griber om sig her, er vi færdige.
Jeg mener det. Du må få alt det, jeg har.
- Jeg håber, du gør det samme for mig. - Vi kan ikke dele alt.
Jeg nægter at blive til et dyr for et gram margarine.
Men du vil vel ikke dele med proletarerne?
- Del med dem, hvis du vil. - Vi er ikke alle sådan.
Du har bare en dresseret jøde, men du er antisemit.
Nej, jeg er ej.
Vi har mange jødiske venner på teateret.
Det er jeg ikke.
Efter min mening, Etalina, mener de nok, at I skal…
Sig det bare, kære. Det staves G A S S E S.
De vil føle sig overlegne, da nok de overlever krigen, fordi de ikke er jøder.
- De er mere dumme end onde. - -Så må vi prøve at undervise dem.
Fania, Fania, fortæl os om Paris igen. Det med nederdelene.
De var meget elegante. Pigerne lignede blomster.
Benene så fantastiske ud. Man kan ikke købe strømper, så man maler benene.
Det måtte jeg ikke for min mor.
Og håret. Der var nogle kvinder i konvojen forleden dag med krøller ovenpå hovedet.
Åh, ja, rige piger. Helt pyntet op.
Hvor er de kvinder?
De er brændt nu. Men hvad med sange? Kan du nogle nye?
- Som du kan sige det. - Hvorfor ikke sige det?
Så er vi mere forberedt, når vores tid kommer.
Vil du ikke synge nogle af de nye sange?
Lavede du nogle plader i Paris?
Jeg er vild med den her.
Op med jer.
Fania.
- Du behøver ikke være med til det her. - Jeg vil gerne se det, hvis jeg må?
Jeg er så sulten, Fania.
Hvad kan jeg gøre?
Prøv at tænke på noget andet.
- Kan du ikke bede Alma om noget? - Hvorfor skulle hun give mig noget?
Hvad skal jeg gøre?
Jeg har samme problem. Jeg kan ikke altid finde mad. Jeg er ikke tryllekunstner.
Har du ikke fået lavet mere?
På den måde går der 100 år, før vi får et partitur ud af dig.
Lad hende være. Det er svært at orkestrere, selv for eksperter.
Jeg må tale med dig.
Så hold dog op.
- Så løj du. Du kan ikke orkestrere. - Jo. Det er jeg sikker på.
Hvad er der så galt?
En af kvinderne… her i morges…
…Spyttede på mig.
Ja?
Jeg havde ikke indset, hvor meget de må hade os.
- Ja, hvad havde du regnet med? - Ja…
Jeg havde ikke tænkt på det.
Du er måske for samvittighedsfuld til at være her. Vil du gerne tilbage til barak B?
- Det kan nok arrangeres. - Jeg kritiserer dig ikke, Madame.
Jeg er bare ikke vant til at blive hadet sådan.
Fania…
Der er liv eller død her. Der er ikke plads til noget som helst andet.
Jeg vil øve det stykke i morgen. Jeg vil have stykkerne i morgen tidlig.
Hvis du kan, altså
Kan du det?
Ja, ja, det kan jeg.
Tag den.
Du må være hundesulten efter at have arbejdet hele natten.
Vil du ikke have den?
Hvorfor har du ret til at dømme nogen?
Du prøver bare at overleve som alle andre, ikke?
Gør du ikke?
Du ved, hvad de mener om os.
Vi er ikke bedre end skøger, når vi underholder mordere.
Det ved jeg. Jeg dømmer dig ikke.
Jo, det kan jeg mærke. Og det har du ikke ret til.
Tag den!
Nå, det betyder ikke noget.
- Vi slipper alligevel ikke levende herfra. - Hvad nu, hvis vi gør?
Hvad nu, hvis vi overlever?
Du prøver at dø, og det er svært at se det ske uden at åbne munden.
- Jeg prøver at overleve. - Ved at kassere dig selv?
Du behandler dig selv som et stykke råddent kød.
Hold mund!
Gør ikke det.
- Hvad? - -Vende dig væk.
Du skal se det hele. Så du kan fortælle ham, hvornår det er forbi.
Hvem?
Men jeg er ikke troende.
Hvorfor valgte du mig?
Jeg ved altid, hvem jeg skal vælge.
Lev.
Må jeg?
Jeg vil bare spørge dig om noget.
Hvad ved du om hende?
Jeg ser, at I taler sammen sommetider.
Hun er en militant kommunist, og er på en måde forlovet.
Den slags, der har planlagt alt i livet. Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Hun virker bare så anderledes end de andre.
Så fuld af mod.
Hun siger det samme om dig.
Hun… hun har talt om mig?
Ret ofte.
Hun beundrer især dit mod.
Og din skønhed.
Hun er så smuk. Synes du ikke?
Jeg elsker hendes smil.
Det er hurtigere at fortælle, hvad du ikke kan lide ved hende.
Jeg forstår ikke, hvad der er sket med mig, Fania.
Jeg tænker på hende hele dagen.
- Jeg elsker bare alt, hun siger og gør. - Åh, du elsker hende.
- Du mener… - Ja, hvorfor ikke?
Du er meget ung. Er der andet end kærlighed, når man er ung?
Jeg føler…
Jeg ved ikke, hvad det er.
Åh, menneskeracen.
Ler du af mig?
Nej, for den rene er alt rent. Foragt ikke dig selv.
At kunne føle noget her, er måske en velsignelse.
Har du nogensinde haft den slags følelser, Fania?
Nej, jeg har ingen. Ingen. Ikke længere.
Gå nu. Få dig noget søvn.
Du må have været en dydig ung dame.
Har De nogensinde hørt noget så rørende, Herr Kommandant?
Godt, men dr. Mengele har naturligvis meget mere forstand på musik.
Jeg har sjældent følt mig så bevæget.
Du må gerne takke doktoren, Fania.
Tak, hr. Doktor.
- Jeg må fortælle dig, Fénelon… - Undskyld, Herr Kommandant.
Jeg må fortælle Dem, at jeg ikke hedder Fénelon,
Min mor hed Fénelon,
Min fars navn var Goldstein. Jeg er Fania Goldstein.
Undskyld, jeg ville ikke afbryde, Herr Kommandant.
Du må lære at synge tyske sange.
Det sætter jeg hende straks til, Herr Kommandant.
Jeg var som sagt imod ideen om et orkester.
Men nu må jeg sige, at din sang er en trøst for sjælen. Den styrker os-
i vores vanskelige arbejde. Glimrende.
Fräulein Goldstein…
Er der noget, du i særdeleshed mangler?
Ja…
En tandbørste?
Tag til Canada efter nogle pakker.
Med mine lykønskninger.
Til Canada?
Det kommer lige fra den sidste sending. Meget rene.
Velkommen til Canada.
Her er dit bras, dumme.
Du fik en tandbørste! Må jeg se den?
Den ser næsten ny ud.
- Godt, at have vigtige venner, ikke? - Hvad er der?
Hvad har du imod mig?
Ikke noget. Jeg synes bare ikke, nogen har ret til opføre sig overlegent.
Især ikke her.
Skal jeg lykønske dig med de ting, du gør for tiden?
- Det jeg gør? - Åh, glem det.
Jeg føler mig mere sikker nu da Mandel er så vild med dig.
Jeg er dig taknemlig. Men jeg ville nødig vågne op ved siden af det nazisvin.
- Det er der ingen fare for! - Livet giver ikke altid en pige et valg.
Det ser man med det selskab, du holder dig.
Hør på skind og ben der.
Det er jeg måske, men hellere Mandel end dig, fede.
Det er ulækkert, Etalina! Mandel er en morder!
Men hun er stadig smuk.
Besad du et gram jødisk stolthed, ville du ikke kalde det uhyre smuk.
Prøv ikke at gøre hende grim. Hun er smuk.
Og et menneske.
Det, der væmmer mig, er at en kvinde, der er så smuk-
kan gøre den slags ting.
Vi er artsfæller. Det er det, der er så håbløst ved det hele.
Nej, der er stadig håb. For når krigen er slut, bliver Europa kommunistisk.
Og det vil jeg leve for.
Nej, for at se Palæstina. For at opfostre jødiske børn i Palæstina.
Du har ingen identitet, Fania. Derfor kan du kalde det uhyre smuk og menneskelig.
Jeg misunder jer. Tror du ikke, du skal løse problemet?
Hvilket problem? Jeg kan ikke se noget problem.
Hun er menneskelig.
Som dig og mig.
Synes du ikke, det er et problem?
Hvad kommer det dig ved?
- Dit hår er ved at blive lyst. - Gå i seng, Maria.
En af dem var tilfældigvis en læge fra Wien.
Hun fik lige et helbredstjek.
- Og han tror ikke, vi vil menstruere igen. - -Hvorfor?
På grund af denne frygt. Dag og nat.
Og maden kan sterilisere.
Maria.
Det lyder underligt, men jeg tror, du kan kontrollere din sult.
Hvis du deler det, du får, med en anden kvinde.
Sommetider behøver man den styrke, det giver at give noget væk.
Fania…
Du må ikke…
… forlade mig.
Forstår I mig? Hun er musiker. Cellist. Hun skal ikke slås ihjel.
Til hospitalet. Vi har brug for hende.
Forstår I mig eller ej?
Vent, vent.
Undskyld, Herr Oberstandführer. Med Deres tilladelse.
Vil Mala sige til dem, at der ikke må ske denne kvinde noget?
Hun er vores cellist og skal på hospitalet. Jeg ved ikke, hvilket sprog de taler.
Taler I italiensk, spansk, russisk, rumænsk?
- Hun er fantastisk. - Men hun bærer stjernen.
Ja, det er Mala. Hun er deres tolk. Hun er jøde, men hun skræmmer dem.
Hvordan er det muligt?
Hun har været her siden lejren blev bygget.
Hun skulle gasses, men slap væk med fem andre piger.
- Slap hun ud? - Ja, nøgen igennem en ventilationskanal.
Kommandanten så dem ude på vejen.
Gæt, hvad Mala gjorde? Forlangte at få noget tøj.
De faldt i snak, og han fandt ud af, at hun taler næsten alle sprog.
Hun var leder i den belgiske modstandsbevægelse.
- Hun har sågar en elsker her. - Ja, det er rigtigt.
De har reddet nogle få personer. Og hjulpet andre.
Fania. Kom, lad os arbejde på din Schubert sang.
Du må prøve ch-lyden igen.
Dr. Mengele har et følsomt øre for sprogene.
Nej, ikke "lashen". Lachen.
Ikke "lakken". Lachen.
Meget bedre. Jeg håber ikke, du vil være så dum at hade et sprog.
Godt, fra begyndelsen.
Undskyld, Madame, kender du Mala?
Ja, ret godt.
Hvordan har hun fået dem til at respektere os?
Hun er meget nyttig. Hun taler ni eller ti sprog flydende-
og med alle de nationaliteter her, gør hun det muligt at kommunikere.
Er det alt? Det ser ud til, at hun taler ned til dem. Det er utroligt.
Mala er en af dem, hvis overlegenhed fremgår klart.
Selv for de uvidende.
Mala er…
…et mirakel.
Naturen anbringer et skjold om den slags mennesker.
Som skallen om et dyrebart frø.
Hun udgør håbet for alle her.
Selv nazisterne fornemmer en slags herlighed omkring hende.
Hun er et mirakel.
Prøver du at ødelægge os? Det var en fis. Kender du en fis eller ej?
Jeg spurgte om, du kender en fis?!
Der skal være streng disciplin.
Falder vi under et vist niveau, ved man ikke, hvad Dr. Mengele finder på.
Han er et meget omskifteligt menneske.
Sandheden er, at var det ikke for mit navn, var de blevet brændt for længst.
Min far var førsteviolinist i Wienerfilharmonikerne.
Hans strygekvartet spillede overalt i hele verden.
Mine "Wiener Walzermädeln" spillede i hele Europa.
Det ved jeg.
Og nu dirigerer jeg her…
Det ved jeg godt.
Hvorfor kan du så ikke lide mig?
Du er professionel.
Du ved, det kræver streng disciplin.
- En dirigent skal respekteres. - Hun kan også være elsket.
Man kan ikke elske det, man ikke respekterer!
Når en musiker fra Østrig og Tyskland fejler gentagne gange…
- Slår man? - Ja, selvfølgelig.
Furtwängler gjorde det tit, og hans orkestre forgudede ham.
Jeg behøver din støtte, Fania.
De ser op til dig. Du må støtte mine krav til dem.
Vi må hæve vores niveau konstant-
ellers ved jeg virkelig ikke, hvor længe de vil tolerere os.
Vil du hjælpe mig?
Vil du?
Jeg vil sige dig sandheden.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg kan klare det her. Jeg gør mit bedste.
Og det vil jeg blive ved med.
Men det føles sommetider som om, jeg er ved at gå i stykker.
Tro mig, jeg ved, at vores liv sikkert afhænger af din styrke.
Hvad har du så imod mig?
Det ved jeg ikke. Det er måske simpelthen det…
Et uhyre har noget i reserve.
Vi kan ikke oprigtigt ønske at behage dem.
Men det skal du ønske. Af hele dit hjerte.
Som kunstner kan du ikke med overlæg ønske at yde mindre end dit bedste.
- Men når man ser ud af vinduet… - Det har jeg sagt, at du ikke må.
Du tror åbenbart, at jeg ikke kan se, Fania.
At jeg nægter at se.
Før de bragte mig hertil-
begyndte jeg at elske…
…en ung mand.
Fra Wien som mig.
Nu er han soldat i Wehrmacht.
Mit livs tre bedste måneder….
Mit livs bedste tre måneder!
Han varmede mig. Som en frakke.
Så arresterede de mig for at være jøde.
Det forbløffer mig stadig.
Fordi du også er tysker?
Ja, det er jeg.
På det her sted, Fania…
…Skal du være en kunstner og kun en kunstner.
Du skal kun koncentrere dig om én ting:
At skabe al den skønhed, du overhovedet er i stand til.
Undskyld mig.
Giv agt!
Ind på række!
Jøder til venstre! Ariere til højre!
Hun og jeg er kun halvt.
Halvt af hvad?
Halvt jødiske.
Begge vores mødre var ariere.
Dem af blandet race skal ikke gasses, Frau Schmidt.
Hvad er denne udvælgelse til?
Du tilhører jøderne.
Gør klar til aflusning.
De vil kun dræbe jeres lus denne gang. Af sted!
Halvjøder, kom med mig.
I dette tilfælde må I klippe den øverste halvdel af stjernen af.
Her har polakkerne ret. Man skal ikke klippe Davidsstjernen over!
Hvorfor ikke? Hvis vi kan undgå gassen.
Siden hvornår er du blevet en principfast jødisk nationalist…
For du tør ikke åbne munden! Din foragt imponerer mig ikke-
for du har accepteret enhver ydmygelse uden den mindste protest!
Uskyldige jøders blod skriger imod dit forræderi!
Hold dog kæft! Jeg er træt af jøder og ikke-jøder.
Vesterlændinge og asiater! Tyskere og ikke-tyskere!
Jeg er træt af det, træt af det! Jeg er træt af det!
Jeg er en kvinde, ikke en stamme! Og jeg ved kun, at jeg bliver ydmyget!
I er bare misundelige! Vi forråder også katolikkerne!
Vores mødre var trods alt katolikker!
Hvorfor gør du det?
Fania…
Det ved jeg ikke.
Jeg gør det.
Så, jeg gør det.
Fania.
Foran dig, oppe på døren.
Tak.
Fania, de gasser 12000 hver dag nu.
12000 engle-
flyver op.
Hver dag.
Hvorfor fortæller du mig den slags? Hvad vil du mig?
Se med dine øjne. Luften er fuld af engle.
To cigaretter mere. Det tog længere tid denne gang.
Jeg har ikke flere. Du får dem næste gang.
Del i det mindste lidt med de andre!
For din egen skyld, så du ikke bliver fuldstændig dyrisk.
Misundelig?
Alle er til stede, hr. Kaptajn.
Kender du Mala?
Mala, ikke ret godt.
Jeg har naturligvis set hende ledsage kommandanten som tolk, hr. Kaptajn.
Hun har ikke haft kontakt med dine musikere?
Nej, hr. Kaptajn. Hun har besøgt barakken, men ikke for nylig.
Giv agt!
Mala slap ud. Og hjalp to.
De fik SS-uniformer på en eller anden måde og stak af.
Sikke en romance!
Forestil dig de to sammen.
Jeg så ham engang. Han er blond og har smukke, hvide tænder.
- Hun er belgier, som mig. - Belgier? Hun er jøde som os andre.
Edek er polak, og de vil fortælle hele verden, hvad der sker her.
Hør her, lad os spille noget for dem.
Åh, ja.
Allierede lander Frankrig
Vær nu stille. Jeg har rettelser.
Paulette, på side fem tager du en cis i stedet for…
- Etalina! - De er polakker. Ikke jøder.
Hitler ville dræbe polakkerne så tyskerne kunne være der.
Der er tusinder! De vil ikke myrde så mange ariere.
- Hvad vil de gøre med dem? - Give dem den her barak.
Ladislaus.
Ladislaus…
Mit barn!
Er han ikke smuk?
Hvad er der med dem?
Det er ikke noget. Frau Lagerführerin.
Der går rygter om, at de ariske polakker skal have vores barakker.
Slet ikke, Madame.
Jeg kan faktisk fortælle, at der ikke bliver fortaget flere udvælgelser i lejren.
Vi har selvfølgelig ikke plads til flere nye.
Så for dem vil der blive indført andre foranstaltninger.
Åh, se her.
Se her.
Og nu finder vi noget nyt tøj og nogle sko til dig-
og en sød, lille skjorte. Kom.
Vær nu flittige.
- Så hun er trods alt et menneske. - Er hun? Hvor er moderen så?
Hun er det på en måde. Hun elsker i det mindste barnet.
Hvad sker der her? Hun redder ét barn, og så er hun pludselig menneskelig?
Hvad sker der her?
Fra begyndelsen.
Kom.
Lad os…
Giv agt!
Klaveret skal stå til rådighed for medlemmerne af officersklubben.
- Kan I undvære det? - Naturligvis, Herr Kommandant.
Det var bare lidt ekstra lyd, men ikke påkrævet.
Hvem er Greta, den hollandske pige?
Kom!
Åbn munden.
- Lider du af nogle sygdomme? - Nej, Herr Kommandant.
Dr. Mengele siger, at hun ikke er en ret god musiker.
Nej, ikke ret god, men heller ikke så dårlig.
- Men hun arbejder hårdt… - Men du kan undvære hende?
Hvorfor?
Ja, selvfølgelig, Herr Kommandant.
Min kone behøver en barnepige til vores små døtre. Kom med mig.
Spil noget Beethoven for de syge og de sindslidende på hospitalet.
Ja, Herr Kommandant. Jeg må bede om Deres tolerance, hvis jeg må?
Vores cellist har tyfus.
Og uden klaveret kan vi mangle lidt i de lave registre.
Jeg sender en cellist fra mændenes orkester.
De har flere fra Berlinerfilharmonikerne. Han kan undervise en af dine violinister.
Ja… selvfølgelig, Herr Kommandant.
Jeg er sikker på, at han kan lære en af pigerne op.
Ja.
Det bliver meget interessant, Madame.
Dr. Mengele vil observere musikkens indvirkning på de sindssyge.
Vi vil gøre vores allerbedste.
Og hvordan har du det for tiden?
Jeg har det ganske udmærket.
Vi er selvfølgelig alle meget sultne for det meste, og det gør det vanskeligt.
Jeg tilbød en ekstra ration, men Mme. Rosé syntes den skulle fortjenes-
som en belønning.
Du er ikke enig?
Det tilkommer ikke mig at være enig eller uenig med vores dirigent.
Luk døren.
Hvor vover du at sige det til hende?
Jeg sagde bare, at vi var sultne.
Når de har spillet ét stykke fejlfrit, kan de få en ekstra ration. Men det afgør jeg.
Der kan ikke være to ledere.
Er du enig eller ej?
Hvorfor gør du det her?
Vi er sultne og så chancen til at fortælle hende det.
Hun spurgte, og jeg fortalte hende det.
Jeg tror, vi forstår hinanden.
Det var alt for nu.
Ja, hvad er der?
Ikke noget.
Jeg prøver at beslutte, om jeg ønsker at gå.
Fania, ingen ønsker at dø, hvis de kan undgå det.
Prøv at være mere ærlig overfor dig selv.
Gå så.
Han er her. Cellisten fra mændenes orkester.
Paulette! Paulette!
Det er godt at se dig.
Hvad er der?
- I skal spille på søndag… - På hospitalet.
- Du ligner ikke en, der… - Stille!
De planlægger…
…at gasse… alle patienterne…
…efter koncerten.
Hvor ved du det fra?
En af SS-kvinderne advarede mig. Jeg kendte hende engang.
Hun skulle være kammerpige i vores hus.
Så jeg slap ud.
Paulette, velkommen tilbage.
Vi mangler dig desperat. Vi spiller Beethovens femte på søndag.
Madame, må hun hvile sig lidt?
Nej!
Nej.
Jeg… jeg… kan godt.
Lad os begynde.
Fra begyndelsen.
Jeg tror…
…at jeg…
…Så min mor i går.
Og mine to søstre og min far.
Hvad? Hvor? Hvad taler du om?
I går…
Den sidste konvoj fra Bukarest…
Da vi spillede udenfor…
…godsvognen.
Jeg så op…
…Og… jeg var ikke…
Jeg var ikke… sikker.
Hvad kunne du have stillet op?
Vasker du tøj nu?
Tak.
Fania, jeg er vildrede.
Om jeg skulle have advaret de andre patienter om, hvad der skal ske.
Hvad synes du?
Men hvad ville det nytte dem at vide det?
Jeg har ikke flere svar, Paulette. Jeg lever minut for minut.
Men jeg er fyldt med støv.
Læg dig til at sove.
Amerikanere?
Det er også for sent for dig.
Det er måske for sent for hele menneskeracen, Varya.
Så det får en ende alligevel.
Alle prøver at fortælle dig om sine problemer, ikke?
Jeg ved ikke hvorfor.
Du er en, man kan stole på, Fania.
Måske fordi du ikke har nogle ideologier. Du er tilfreds med at være en person.
Jeg fornemmer så mange følelser i dig.
Sådan var jeg, ja.
Men jeg kunne ikke slå et søm gennem hånden, og det ville ikke betyde noget.
Det er sandheden.
Jeg dør én centimeter ad gangen.
Det ved jeg. Jeg har set det for meget. For meget…
Det er mere svært at spise noget.
Jeg er en af Polens mest succesfulde skuespillerinder.
Min far var greve. Og jeg voksede op på et slot.
Jeg har en mand, og…
Narok, min søn, er ni år gammel.
Jeg ved ikke, hvad der vil ske med os to, Fania, før det ender.
Jeg vil bare have én jødisk kvinde til at forstå…
I starten, troede jeg ikke, at paven og de kristne ledere ikke vidste det.
Når de fandt ud af det, ville de sende fly, til at bombe krematorierne og lastbilerne.
Men togene blev ved med komme og ilden brændte videre.
Forstår du det?
Der er måske noget vigtigere at bombe.
Vi er bare en flok kvinder, der ikke engang kan menstruere.
Åh, Fania, prøv at tilgive mig!
Dig?
Hvorfor?
Hvad har du nogensinde gjort mig?
Du var i modstandsbevægelsen?
Du prøvede at bekæmpe det her. Hvorfor skulle du føle skyld?
Det er de andre, der ødelægger os.
Og de mener, de er uskyldige.
Det er en dårlig spøg.
Kan du ikke se det?
Det er meningsløst
Intet du gør kan ændre det.
Jeg har næsten mere ondt af dig end af os.
Du vil overleve
Og alle omkring dig vil være uskyldige.
Fra den ene ende af Europa til den anden.
Og hvem vil du nogensinde kunne tale med igen?
Min hukommelse falder fra hinanden. Havde vi en russer i aftes?
Smider du mælk væk, Yakovska.
Den var min.
Men alligevel!
Vores gård ligger ti kilometer væk herfra. De kommer med det. Mine søstre.
- Men at smide det væk, når… - Siger du, at det ikke er min mælk?
Glem det.
Du læser for mange bøger. Det bliver man skør af.
Fania.
Jeg rejser efter koncerten på søndag.
De sender mig på turné for at spille for tropperne.
Du skulle være den første, der hørte det.
Jeg bliver sat fri, Fania. Kan du forestille dig det?
Jeg vil spille, hvad jeg vil, hvornår jeg vil.
De siger, at en musiker af min kaliber ikke skal gå til spilde her.
Hvad er der galt? Jeg troede, du ville blive glad.
Det er jeg, men du vil spille for mænd, der vil holde os som slaver, ikke?
Nej. Jeg vil spille for soldater, Fania.
Hvad med os? Fortsætter vi? Gør vi?
Jeg vil anbefaler, at du efterfølger mig.
Jeg håber, at det snart slutter for os alle sammen.
Hvorfor prøver du at ødelægge min glæde?
Jeg vil spille for hæderlige mænd.
Ikke for disse mordere her. Soldater risikerer livet.
Hvad skal du med min godkendelse? Nyd din glæde!
Ikke alle tyskere er nazister. Du er racist, hvis du mener det.
Jeg er enig.
Det er en meget stor ære.
Den eneste jøde, der skal spille violin for den tyske hær.
Mit hoved vil eksplodere.
Frau Schmidt.
Jeg ville bare…
Jeg ville bare sige tillykke.
Jeg har lige hørt den gode nyhed.
Tak.
Tak, Frau Schmidt.
Det er meget bevægende, når det kommer fra Dem.
Jeg er ikke kendt for at skjule min følelser.
Vil du spise middag med mig i aften?
En afskedsmiddag i din ære.
Jeg er overvældet, Frau Schmidt, naturligvis.
Lige om… Lige om lidt, så.
- I mit kvarter, ja. - Jeg kommer. Tak.
Tak, Frau Schmidt.
Der ser du…
Den kvinde. Den kvinde…
… har gjort alt for at blive forflyttet herfra.
Ja. Hun er desperat efter at komme væk herfra.
Men hun har alligevel den godhed at komme og ønske mig god rejse.
Ja, det havde jeg ikke forventet af hende.
Men hvem ved, hvad hjertet rummer?
Du dømmer folk, Fania. Du er frygtelig streng.
De ved måske, at de er ved at tabe krigen.
Hvorfor skal der være en orm i alting?
Accepter dog den smule håb, der er i livet.
Jeg er helt forvirret. Schmidt vil væk. Det er fuldstændig utroligt.
Alma, hun blev rig på det sorte marked. Hun har plyndret alle kvinder her.
Hun er involveret i alle handler her.
Jeg går nu, Fania.
Får jeg ikke muligheden igen, vil jeg takke dig for din hjælp.
Du tager fejl i næsten alle henseender.
Men… jeg må sige, at du sikkert har reddet os alle sammen-
så jeg takker dig inderligt.
Tak min modstand imod fortvivlelse, Fania.
Ja, det er sandt, ikke?
Hvad skete der?
Schmidt forgiftede hende under middagen.
- Hvordan ved du det? - De skød hende i morges.
Schmidt?
- Ingen skulle slippe væk før hende. - Ville hun væk herfra?
Hun havde tjent en bunke. Hvorfor ikke?
Nej, nej, nej. Hold op!
Tanya, hvad laver du? Gå væk.
- Nej. - Lad mig tage over.
Kom så.
Mariane…
Nej, jeg er blevet udnævnt som dirigent.
Jeg er kapo nu, og du skal ikke blande dig!
Fania, Fania…
Med bødlen?
Han myrdede Mala og Edek!
Vidste du det?
Ellers havde en anden gjort det. Det kan I være sikre på.
Det vil jeg sige. Hvis side tror I, at I er på?
For hvis nogen ikke er sikre, er I på bødlernes side.
Gå udenfor og spørg hver eneste fange i den her lejr.
De vil hellere end gerne fortælle jer det. Så du kan stikke dine kommentarer…
Det skal du ikke lade hende gøre, Fania.
Jeg vil gerne svare, men ingen lytter til mig.
Men hun har ret. Hvilket svar er der?
Jeg er ikke på deres side.
Jeg holder mig kun i live for Jerusalem.
Godt.
- Hvad mener du med det, Fania? - At det er godt.
Hvis du kan holde dig så adskilt fra alt det her. Så ren.
- Men vi er ikke ansvarlige for det her. - Nej. Intet her er vores skyld.
Jeg mener bare, at vi er måske uskyldige…
Men vi har forandret os.
Vi ved lidt om menneskeracen, som vi ikke vidste før.
Og det er ikke godt nyt.
Hvordan kan du stadig kalde dem menneskelige?
Men hvad er de så?
Jeg kan ikke lide, at du forbinder den slags uhyrer med os!
Mengele.
Vil Herr Doktor gerne høre noget bestemt musik?
Kapo.
Doktor?
Her er jeres dirigents armbånd og dirigentstok.
Ingen må røre ved dem.
In memoriam.
Med forlov, Herr Doktor?
Orkesteret er fast besluttet på at yde sit absolut bedste-
til minde om vores elskede dirigent.
Jeg forsikrer Dem, Herr Doktor, at vi er klar til-
at dedikere al vores tid til at perfektionere vores spil.
Vores faldne leder ville nok ønske, at vi fortsatte.
At… at vi bliver ved.
Hun inspirerede os.
…vi må øve os og øve os-
til vi kan spille Liesl og Beethoven rigtigt.
Jeg beder dig om aldrig at gøre det igen…
Du… du skulle ikke have…
…tigget! Fania…
Åh, Mandel.
Duetten fra Madame Butterfly.
Dig og… den anden.
Vi er klar til at begynde, Frau Lagerführerin.
Vi er klar til at begynde.
Er der noget i vejen med den lille dreng?
Det har altid været sådan. Folkets storhed-
afhænger af de ofre, det vil yde.
Jeg afleverede ham tilbage.
Kom.
Spil for mig.
Musikere, vi begynder at øve.
Jeg beordrer jer til at øve.
Det er det russiske artilleri.
Jeg bestemmer her, og vi skal øve.
Idiot! Det er forbi. Forstår du ikke det?
Russerne er derude! Og vi bliver sikkert gasset, før de når frem.
- Slap af. Vi kan ikke øve i mørke. - Hun kan ikke læse partituret uanset.
- Hvor har du kartofler fra? - Jeg stjal dem!
Hold op.
- Sæt dig. Vi ryger måske alle i nat. - Hvorfor?
Vi er beviser, dumme! Vi har set det hele.
Føl med hende. Nu bliver hun endelig dirigent, og så slutter krigen.
Jeg er ved at få feber, eller noget.
Jeg har vist…
… mistet den…
Den lille…
Jeg har vist tabt…
Har I set den?
Nej.
Den der lille… hat?
Tag den her! Det er min dagbog!
Det vil jeg ikke. Du overlever, Fania. Det ved jeg.
Det jeg ved ikke, om jeg vil. Der sker noget frygteligt med mig…
Farvel…
Hvor skal vi hen?
Hvor fører de os hen?
Sonya!
Fania, jeg kan ikke følge med.
Hvordan går det, soldat?
Må en pige spørge om, hvor vi skal hen?
For hvor det end er, kan jeg få en fyr til at gemme sine problemer.
- Hvor skal vi hen? - Hvem ved?
Vi skal nok holde jer væk fra russerne, så I ikke kan fortælle, hvad der skete der.
- Vil I gøre det af med os? - Spørg ikke mig.
Jeg gør dig til kapo. Før dem den vej, til I når laden.
Kommandanterne tager sig af jer.
Fania!
Fania…
Prøv… at holde dine øjne…
…åbne.
Hvis du kan.
De er britiske!
Du skal leve, Fania.
Det er kommandanten!
Rotte!
Er det muligt for dig at sige noget til tropperne?
Det ville betyde meget for dem.
Af sted, fædrelandets børn.
Hædersdagen er oprundet!
Vi står over for tyranniet.
Den blodige fane er løftet!
Forstår I mig, kammerater?
Hører I soldaternes brøl?
De er faldet i armene på os.
Vores sønner er slagne og blodige!
Grib til våben, kammerater!
Opstil jeres bataljoner!
Og marcher, marcher!
Vær ikke bange.
Jeres fane skal for evigt vaje højt.